poezii v3 |
Agonia - Ateliere Artistice | Reguli | Mission | Contact | Înscrie-te | ||||
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
||
![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | |||||
Articol Comunităţi Concurs Eseu Multimedia Personale Poezie Presa Proză Citate Scenariu Special Tehnica Literara | ||||||
![]() |
|
|||||
![]() |
agonia ![]()
■ Pașadine în vers alb (73) ![]()
Romanian Spell-Checker ![]() Contact |
- - -
- - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - 2008-09-16 | |
Cred că e timpul
să beau o stacană de vin, acum, cănd încă mai tremură,arsă, bătrîna frunză pe lujerul viei, vin nou, tulbure încă, să cred că beau din cerul senin miezul de sînge și lacrimi pierdut al veciei. Cred că e timpul să te mîngîi, frumoaso, pe umeri și sîni, cu buzele arse de patimi ca frunzele-ți,toamnă; să-ți sorb bruma păcatelor tale și să mă îmbăt crunt, să port o iarnă de vise gustul pelinului... Mut să rămînă pămîntul sub pas clătinat, să mă simt albatros luat de furtună, să mă ieie văzduhul de suflet copil acum și-n vecii vecilor, amin... Că prea frumoasă-i viața-n miez de toamnă, cînd ard butucii-n jar mocnit și sub privirea ca de oaie-a lunii, pulpe de batal se frig apetisînd pocalele cu vin. Notă: În amintirea unui telefon tîrziu dintr-o blîndă noapte de toamnă.
|
||||||||
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|||
![]() | |||||||||
![]() |
Casa Literaturii, poeziei şi culturii. Scrie şi savurează articole, eseuri, proză, poezie clasică şi concursuri. | ![]() | |||||||
![]() |
Reproducerea oricăror materiale din site fără permisiunea noastră este strict interzisă.
Copyright 1999-2003. Agonia.Net
E-mail | Politică de publicare şi confidenţialitate