poezii v3 |
Agonia - Ateliere Artistice | Reguli | Mission | Contact | Înscrie-te | ||||
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
||
![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | |||||
Articol Comunităţi Concurs Eseu Multimedia Personale Poezie Presa Proză Citate Scenariu Special Tehnica Literara | ||||||
![]() |
|
|||||
![]() |
agonia ![]()
■ Pașadine în vers alb (73) ![]()
Romanian Spell-Checker ![]() Contact |
- - -
- - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - 2015-09-01 | |
Într-un azil, un moș și-o babă
Se țin de mână și se-ntreabă: De ce atunci când s-a putut, Au stat și-au plans și i-a durut. Acum cu ochii stinși privesc Unul la altul și șoptesc: Hai dă-ne Doamne Impărate, Un pic mai multă sănătate. Si dă-ne Doamne iar blândețea, Puterea minții, frumusețea. Să nu mai alergăm de noi. Să ne iubim și vii și goi. Nu ne lua încă la tine Mai vrem, că e atât de bine. Iar Dumnezeu le spune așa: E prea târziu, nu-i vina mea. V-am dat în dar minunea lumi, Iubirea, spaima înțelepciunii. Dar voi ați zis că e păcat. Imi pare rău, s-a terminat!
|
||||||||
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|||
![]() | |||||||||
![]() |
Casa Literaturii, poeziei şi culturii. Scrie şi savurează articole, eseuri, proză, poezie clasică şi concursuri. | ![]() | |||||||
![]() |
Reproducerea oricăror materiale din site fără permisiunea noastră este strict interzisă.
Copyright 1999-2003. Agonia.Net
E-mail | Politică de publicare şi confidenţialitate