poezii v3 |
Agonia - Ateliere Artistice | Reguli | Mission | Contact | Înscrie-te | ||||
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
||
![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | |||||
Articol Comunităţi Concurs Eseu Multimedia Personale Poezie Presa Proză Citate Scenariu Special Tehnica Literara | ||||||
![]() |
|
|||||
![]() |
agonia ![]()
■ Pașadine în vers alb (73) ![]()
Romanian Spell-Checker ![]() Contact |
- - -
- - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - 2012-05-03 | | Să-ți mărturisesc… Zamora mi-a îngenunchiat sufletul, l-a cuprins într-o îmbrățișare ciudată a buzelor de-ai fi zis că e sărutare, iar eu m-am lăsat degustat îndelung, agățat în năvodul gurii ei și, pe când urla dorința în mine, asemenea unei cascade m-a izbit și m-a alungat, însă nu așa cum verși conținutul unui anotimp în afara timpului bolovănos… buzele au tremurat plutind deasupra ecoului, pulsând prin vene gânduri străine mie, până în adâncul sentimentelor amestecate cu jumătăți de ființare amintirea Zamorei mi-a tocit auzul, devenit un simplu timpan al înstrăinării gravat direct pe scutul din inima mea, de mine apărându-mă, devenirii mele adaugat drept piatră arsă acoperită de carne... eram tot o carne vie și doar cotul cuvântului mai îndrăznea să se sprijine disperat de marginea tunelului pe unde soarele pătrundea lunecând în suflet. 3 mai 2012
|
||||||||
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|||
![]() | |||||||||
![]() |
Casa Literaturii, poeziei şi culturii. Scrie şi savurează articole, eseuri, proză, poezie clasică şi concursuri. | ![]() | |||||||
![]() |
Reproducerea oricăror materiale din site fără permisiunea noastră este strict interzisă.
Copyright 1999-2003. Agonia.Net
E-mail | Politică de publicare şi confidenţialitate